Právě před rokem, 28. ledna 2015 jsem začal zveřejňovat na stránkách HN seriál na pokračování „Vilém Závada – Ostrava mého mládí“. Minulý rok byl pro toto téma zvlášť příhodný, uplynulo 110 let od narození básníka.
Nyní se k tomuto tématu opět vracím. Mohlo by se hovořit o pokrytectví současné generace Hrabové. K tomuto závěru mě vede text, který je již několik let uveden na webových stránkách našeho městského obvodu. Je tam napsáno toto: „K nejvýznačnějším osobnostem Hrabové patří básník, publicista, překladatel a kritik Vilém Závada“.
Když se nám to hodí, tak se Vilémem Závadou chlubíme a přitom nedokážeme zařídit, aby jeho jméno nesl alespoň parčík naproti budovy městského obvodu. Nenašel jsem vhodnější slovo pro toto naše chování, je to skutečně pokrytectví.
Podobnou osobností s podobnými životními osudy byl spisovatel Vojtěch Martínek. Jeho jméno nese v Hrabůvce ulice a památka po něm je i na domě, ve kterém žil.
Mé výzvy zastupitelstvu, radě a kulturní komisi nepadly na úrodnou půdu, lépe řečeno, byly zcela zbytečné. Uvedené orgány mají asi jiné priority, pokud vůbec je mají.
Zcela zbytečná byla i obsáhlá diskuse na stránkách Hrabova.info, ve které byly zveřejněny i další návrhy, a to pojmenovat básníkovým jménem naši školu, parčík před školou, parčík na Šídlovci a dokonce budoucí lávku přes Ostravici.
Pak se na všechny tyto upřímné a dobře míněné rady, jak je v Hrabové zvykem, zapomělo, pozornost diskutérů se přenesla na jiná, atraktivnější témata. Pokud si vzpomínám, bylo mezi nimi i téma kulturního domu. Obávám se, že výsledek i této diskuse bude stejný, jako v případě Viléma Závady. Zdá se mi, že prozatím vliv našich "soukromých" webů na celkové dění v Hrabové je minimální.
28. 1. 2016. V.S.